וְטִלְטַלְתְּ אֶת רֹאשִׁי הַמֻּרְכָּן
וְצָעַקְתְּ: אֲנִי כָּאן אֲנִי כָּאן
אֲנִי כָּאן! תִּסְתַּכֵּל! אֲנִי לֹא
אוֹרוֹת מְרַצְּדִים בַּחַלּוֹן
אֲנִי לֹא בַּשָּׁמַיִם, אֲנִי
יוֹשֶׁבֶת אִתְּךָ בַּמְּכוֹנִית
וְיֵשׁ לִי יָדַיִם וְאַף
וְעֵינַיִם, עֵינַיִם! וְסַף
שֶׁל כַּמָּה שֶׁאֲנִי יְכוֹלָה
לִשְׁמֹעַ אוֹתְךָ, בִּמְחִילָה
לוֹחֵשׁ בַּלֵּילוֹת שֶׁאָבוֹא.
תִּסְתַּכֵּל בְּעֵינַי. אֲנִי פֹּה.
![הרעיה מופיעה לפני דודה - עמרי שרת](https://gluya.org/wp-content/uploads/2020/04/קאנבה-jon-tyson-5rT4iuKts8Q-unsplash.jpg)
רוצה לקבל עדכונים ממגזין גלויה?
הפרטים שלך ישארו כמוסים וישמשו רק למשלוח אגרת עדכון מהמגזין מפעם לפעם
>> לכל השירים והמאמרים של עמרי שרת